Resfeber
Lill-polarn har tillbringat största delen med att vara i gubbens arbetsrum. Gubben älskar rese-dvd, böcker och guider på nätet. Lill-polarn hade hittat mängder av böcker bland alla lister och färger som står huller om buller. Misstänkte att det skulle bli ett slask och förvaringsrum när gubben övertog det efter Tobias.
Jag vägrar stenhårt att städa där inne och jag sa till Lill-polarn att han fick gå in på egen risk. Efter ett himla aj-ande och oj-ande hade Lill-polarn till sist lyckats ta sig fram till skrivbordet och bläddrade nu för fullt bland alla böcker. Efter att ha suttit ett par timmar och man hört små utrop ” Åh så vackert! Dit skall jag ta Esmeralda” och ” Pamplona vilken stad! Som ordnar Bull Festival! Wow, dit måste jag bara”
– Men Lill-polarn! Bull-festival är ju tjurar och inte bullar. Det ligger inte i Afrika heller. Du får nog leta efter en krokodil-festival istället.
När jag skulle gå in med lite kaffe ser jag hur Lill-polarn tar sig om huvudet och bläddrar hysteriskt i en stor bok.
– Det har jag och det!! Jag har drabbats av kraftig resfeber och behöver åksjuketabletter.
Lill-polarn hade hittat en gammal Fass och var i så dåligt skick att han inte kunde dricka kaffe och behövde mängder av tabletter, han hade lyckats läsa till sidan 1436 och kunde konstatera att han drabbats av allt. Ojoj! Vad dålig han var! Eventuellt kunde han kanske med extrem stor ansträngning pressa ner en bulle.
Kolla! Afrika!
När jag kom hem plockade jag bara upp Micael och vi åkte direkt till en secondhand butik som ligger nära Liseberg. Lill-polarn var grinig för att Esmeralda hade tyckt att han var den ultimata katastrofen som tomte och att han var tunn som en vidjekvist. Men visst han skulle slinka lätt ner i skorstenarna och dimpa ner som ett svart skosnöre.
Lill-polarn satt nu med huvudet i bullpåsen och ville inte följa med förrän bullarna var slut, och vi ville iväg på direkten så vi skulle slippa hamna mitt i rusningen när alla slutar sina jobb. Jag gick runt och letade efter krukor och fastnade till sist vid massa Afrikanska kläder, så härliga färger och mönster men de är oftast inte i storlek 36.
Micael hade fastnat för ett jättesnyggt vardagsrums bord med världskartan i kopparplåt och vi blev så paffa att det kostade bara 220 kronor, men när jag frågade om han verkligen sagt rätt så sa han okey då! 420 om det känns bättre! Micael är överlycklig för sitt bord och när vi skulle kolla var vi kunde ställa in det så hade Lill-polarn fått syn på det och vrålade ” Kolla Afrika! Dit skall jag! “
Finns det en skatt?
Precis när jag kliver ur bilen hör jag ” Men oj vad mycket spån och där ligger ju ett papper med hieroglyfer! ” Lill-polarn blev så ivrig att han ramlade bakåt med kvasten över sig. När Micael gick fram och tittade så var det gamla sidor från en bibel. Språket såg lite konstigt ut för att texten var så snirklig.
Lill-polarn var helt övertygad om att det var en gammal skattkarta och tyckte att han läst om tjuvar och guld, så det måste ju innebära att det låg en skatt gömd någonstans. Han började rusa runt och Micael hejdade honom och sa att han måste strukturera upp letandet och även hämta en ficklampa.
Medan Lill-polarn rusade iväg och hämtade ficklampan, ritade Micael till lite streck och gömde sin chokladkaka och en guldpeng i ventilationen på skorstenen. Lill-polarn började leta och när han till sist hittade skatten så tjut han till av glädje och rusade in till Esmeralda för att berätta hur han hade hissat sig ner i skorstenen och korsat farofyllda balkar för att till sist komma åt skatten.